עבודה זו נרשמה תחת רשיון שימוש שיתופי (Creative Commons license).
ניתן להוריד אותה, להפיץ ולתרגם,
ולהשתמש בעבודה זו למטרות שאינן מסחריות, כל עוד
ניתן קרדיט וכל עוד העבודה החדשה מופצת באותם התנאים.
כך שכל נגזרת מעבודה זו תהא אף היא ללא מטרות רווח.
בארבעת העשורים האחרונים נמצאת רצועת עזה
תחת כיבוש ישראלי.
החל מינואר 2006 הוטל מצור מלא
על מליון וחצי תושביה,
המונע מהם את כל צרכי האנוש הבסיסיים.
ב-20 בדצמבר 2008
הסתיימה תקופת ששה חודשים של הפסקת אש בין ישראל לחמאס.
ממשלת ישראל חסמה את הגישה לעזה עבור מרבית
אמצעי התקשורת הבינלאומיים וארגוני זכויות האדם.
תנועת הסולידריות הבינלאומית(ISM) ו'לשחרר את עזה'
הציבו בשטח קבוצת משקיפים לשמירה על זכויות האדם.
זהו רק חלק מהאירועים להם הם היו עדים
בין ה-25 בדצמבר 2008 וה-16 בינואר 2009.
לירות בפיל
המצור
מסמך זה של אונר"א מדווח:
"הם הפסיקו את החלוקה
מיום חמישי, ה-8
לפני שבוע,
ועד למועד בלתי ידוע
החלוקה תתחדש רק
כאשר האספקה תהא זמינה
את רואה כמה זמן?
החל מלפני שבוע,
עד למועד בלתי ידוע
זה הכל עקב המצור.
עבורי זה
אני חושבת שהתמונה מדברת עבור עצמה
זה חשוב ביותר כיוון שאנחנו קוראים
כל הזמן על כך שאין כלום,
אין גז, אין אוכל,
האנשים עומדים בתור עבור לחם,
שאין אפילו קמח,
שיש משבר.
עזה חיה על הזנה שמטפטפת מישראל.
ולראות בעיניים את
חוסר האונים כאן,
ההקפאה וההשהיה
של מחסן הסיוע של האו"ם,
אני חושבת...
שזו תמונה חזקה ביותר.
אני נשאלת כל הזמן ע"י האנשים כאן לדעתי
ואני מרגישה
שאלו שגרים כאן יכולים לדבר
על הכל טוב יותר ממה שאני מסוגלת...
חקלאות תחת אש
אתה חייב ללבוש את זה
כדי לבלוט.
בסדר,
אני אתן לו את זה.
אל תתני לו את זה.
זה ברור שהוא אזרח,
אבל את...
אז אנחנו חייבים להיות בולטים כדי ללכת לאזור?
זה עדיף מפני
שזה ליד הגבול ואנשים כבר נורו כאן.
את רוצה ללכת?
בוודאי.
החבר שלנו לא כל כך שמח ללכת אתנו לשם,
אבל הוא הסכים להראות לנו.
תסתכלי מסביב,
תראי מה קרה לאזור הזה.
אז הם יכולים לראות אותנו,
החיילים במגדל התצפית
בטוח יכולים לראות אותנו.
הם עוקבים הרבה בכל אזור הגבול, והם רואים את הכל ואת כולם.
אז כל האזור הזה היה
נטוע בעצי זית ותמר?
הכל היה עצים.
עכשיו הם שיטחו כאן לגמרי.
אתה זוכר את הנאכבה?
אדוני, אתה מקומי או פליט?
אני פליט.
?מאיפה
מסלאמה.
איפה זה סלאמה?
ביפו,
זה היה לפני הרבה זמן,
אבי עוד היה חי.
באיזו שנה גורשת, אדוני?
1948?
כן, ב-1948.
זה המקום שלי.
יש לי שני בנים.
שניהם עובדים.
מה הם עושים?
הם מגדלים פטרוזיליה ותרד.
זה כמו שאתן לך
את חלקת האדמה הזו לעבוד עליה...
אבל היא רכוש של מישהו אחר,
לא שלנו.
הילדים שלך נשואים?
כן.
שאלוהים ישמור עליהם עבורך.
תודה.
איפה אשתך?
אישתי בבית.
מה קרה לה?
היא שברה השנה את הירך.
רק אלוהים יודע,
אנחנו נלך לשם
ונפגוש אותה אחר כך.
הצבא פגע בבית
ובשנה שעברה הם פגעו גם בבית הבן שלי
עם פגז.
הם אמרו לתינוק
לכסות את האזניים
ועשו חור גדול,
גדול יותר אפילו מהאוהל הזה.
באמת, הם אמרו לתינוק
לאטום את האוזניים?
האמא שלו אמרה לי את זה.
הוא חפר את הבור הזה כדי להתחבא כשהם יורים
אני יורד לשם,
אבל זה לא מגן עלי.
כדורים שורקים לי מעל לראש.
כשיש יריות,
הוא הולך לשם להתחבא
בחור הזה שבקרקע.
אשתי נמצאת שם.
איך את מרגישה?
איך הבריאות?
הו, מה שלומך ילדה קטנה חמודה?
מה שלומך?
אני בסדר.
הצבא הישראלי
מפגיז עם מטוסי אף-16.
אולי הם פגעו במנהרות.
אנחנו חיים חיים מאוד קשים
אנחנו רק רוצים שהעולם יעשה משהו הוגן
זה המצב ברצועת עזה.
אתה יכול לשמוע את זה?
אותו הדבר בכל יום.
אולי זו הפלישה לכל רצועת עזה
אנחנו אנשים נורמלים.
מה אתה חושב על זה?
אתה יכול לצלם את זה עם המצלמה.
אתה יכול לשמוע את זה?
מטוסי המעקב יראו אותנו וירו בנו.
המצב הוא קריטי.
אני בטוח שזו
הפלישה לכל עזה.
זו דוגמא קטנה לחיים היומיומיים שלנו.
אין לנו מושג לגבי מה קורה.
אני חושב שזו תהיה פלישה מוחלטת לכל רצועת עזה.
לך! לך!
קח אותו החוצה מכאן.
בוא לכאן! בוא מכאן!
זה קרוב לפה! זה קרוב לפה!
תצלם את זה, תצלם את זה!
זה כאן!
אנחנו נמצאים בשטח החציצה,
קרוב לגבול.
הצבא הישראלי התחיל להפציץ.
הילדים עכשיו בטרור ופחד.
אנחנו חיים בשטח החציצה
וכאן המצב הוא מאוד קשה.
המלחמה התחדשה,
והמצב הוא קריטי.
אין אוכל או שתיה,
אין קמח או אפילו חלב בשביל הילדים.
הם מפוחדים,
מה עוד אנחנו יכולים להגיד יותר מזה?
מטוסים פגעו בהרבה מקומות.
מה אנחנו יכולים להגיד?
חייד'ר התקשר אלי עכשיו,
הם מפגיזים את העיר, ליד איפה שאנחנו גרים.
אלו היו אף-16,
הרבה בלבול, אנשים רצים מסביב.
אז הוא אמר איפה שאת, תישארי איפה שאת.
אבל אתה יודע, בוא נראה,
אנחנו צריכים להמשיך ללכת.
מבצע עופרת יצוקה
הנה השטיחים של המסגד,
בואו ננסה למצוא את אבו-ג'מאל.
מצאת אותו?
לא, הוא לא הופיע.
הנה השטיחים,
בואו ננסה למצוא אותו.
תיזהר, אל תלך ליד החלק הזה.
בבקשה, תלך משם,
אל תלך מתחת לבניין.
בבקשה, שיהיו שם אחד או שני אנשים,
לא כולכם.
מהר, מהר.
רק אחד או שניים.
אבו ג'מאל!
הסלולרי שלו מצלצל!
תקשיב, תקשיב!
הטלפון שלו כאן.
הצלצול כאן, כאן.
תקשיב, תקשיב, בבקשה!
אל תדבר, תקשיב!
יש שם בלוני גז.
אחים, בבקשה, אל תגרמו לי
לתת פקודה ותצאו כולכם החוצה.
מה קרה?
העובד שלנו היה כאן.
שני טילים, אחד שם,
והשני
בצד האחר,
אנחנו היינו כאן במכולה,
והעובדים האחרים שם,
שני טילים פגעו בנו.
עדיין לא גמרנו את זה.
זה בשביל ילדים,
לא כדי להרוג ישראלים.
אנחנו רק עבדנו כאן.
הפצועים שלנו היו שם,
זה הדם שלהם,
זה הדם שלהם.
זה בשביל ילדים,
לא בשביל להרוג אנשים.
הלוואי שאלוהים ישרוף את ישראל ואת כל היהודים
באש הגהינום!
אתה רואה את הדם של החללים?
אתה רואה את הדם?
כמה הרוגים?
לפחות עשר.
מסביב
בכל מקום!
שאלוהים יקלל את היהודים
וכל אלו שהקימו את המדינה שלהם
בריטניה ואמריקה,
והעולם הערבי שרק מסתכל.
הם צריכים להיות מוכים בנעל ישנה
כמו בוש בעיראק.
הם ראויים לזה, היהודים, הכלבים!
זוזו! צאו מכאן!
יש מטוסים באוויר!
זו ההשפעה על אזרחים.
הם מדברים על עמדות הפצצה;
אין להם זכות להפציץ כאן כלום, ויהי מה
אבל הם הפציצו את השוק.
הם הפציצו את מגרש המשחקים של הילדים.
אנחנו לא יודעים את הפרטים המדוייקים של הנפגעים
אבל לפחות עשר אנשים נלקחו לבית חולים
עם פציעות חמורות.
ועדיין יש מטוסים באוויר,
עדיין יש מסוקי אפאצ'י באוויר,והעיר עזה,
בעוד אנחנו מדברים, מופצצת,
וזו רק ההתחלה.
מוחמד רוז'איילה, עוזר ההפקה שלנו
אני בן 24,
אני בסך הכל בחור נורמלי שמנסה לחיות חיים נורמלים,
כאן ברצועת עזה,
וזה מאוד קשה.
אני לא יודע מה עוד הם רוצים שאני אעשה, אולי,
אני מתכוון, אני לא חמאס,
רוב האנשים כאן הם לא.
אז מה איתי? מה עם האנשים כמוני?
אם אתה אומר שאתה מפציץ את החמאס
ואתה אומר שאתה מפציץ פלג פלסטיני פה ברצועת עזה,
מה עם האנשים הנורמלים?
מה עם אחי בן התשע?
ומה עם אחותי?
אני חושב שזה פשוט מטורף.
אני לא מנסה להפוך את עצמי לקורבן.
אני חושב שמדובר פשוט
על להיות הוגן וצודק בעולם הזה.
זה פשוט לתת לאנשים
את הצ'אנס לחיות בדרך שהם רוצים,
ולבחור את האנשים
שהם רוצים שיייצגו אותם.
אני חושב שזה לא עניינה של ישראל,
או עניינה של ספרד, או של אמריקה,
או של צרפת,
זה שלנו,
עניין פנימי.
אז אני חושב שאנשים צריכים
להפסיק לשפוט את הפלסטינים
ולהאשים אותם לפי סטריאוטיפים.
אין יותר זמזומים.
איך אתה קורא להם?
סליחה?
איך אתה קורא להם?
אנחנו קוראים להם מטוסי מעקב.
בעזה קוראים להם זאנאנא.
זאנאנא זה הרעש הזה זזזזזזזזזזזזזזזז,
ככה. לכן אנחנו קוראים להם זנאנה.
משפחת חמדאן
במרכז החקלאי הזה או משהו
הם פגעו בארגון חקלאי?
תגיד לו להיות מוכן ולהתמקד עם המצלמה על השער.
תהיה מוכן להיות בשער כשהם באים.
תביא את האלונקות!
רוץ! רוץ! בשם אלוהים!
שאלוהים ייתן לך עוד בת!
זהו רצון האל, היא תהיה בגן עדן.
אלוהים לבדו הוא המושיע והמגן שלנו.
אתה יכול לצלם עוד.
הוא רק ילד.
הוא רק בן 11.
איך קוראים לו? סעיד?
לא, לא. איסמעיל.
איסמעיל חמדאן.
אתה יכול לצלם כאן עוד.
אתה יכול לבוא.
אין עוד סיבה לנסות.
היא מתה.
תביא את צינור האף.
תכניס את הצינור ותנקה לה את האף.
יש לה עדיין פעימות לב?
שאלוהים יעטוף את נשמתה ברחמים.
תביא לי סרט דבק לכתוב את השם שלה.
זהו זה. זה נגמר.
תכסה אותה.
שתי הילדות האלו רק
יצאו החוצה לזרוק את הזבל,
והמטוס הפציץ,
אותן ואת אחיהן.
את הסרט-דבק.
מה השם שלה?
משהו חמדאן.
האחרת היא האיה וזו היא לאמא.
עט? עט?
כאן.
לאמא מה?
לאמא טלאל חמדאן.
יש לך את השמות והגילאים של הילדים שנהרגו?
השמות והגילאים.
לאמא, בת 4 שנים,
והילדה האחרת...
האיה, 6 שנים.
הבן, 10 שנים.
מה הם עשו בזמן שנהרגו?
הם שיחקו ליד הבית שלהם.
רק שיחקו ליד הבית שלהם.
לטשטש את המתים?
האח היה פצוע; הוא היה רק בן עשר.
הוא רק הלך ל...
כן, בסדר, אין בעיה.
אם אתה רוצה אני אשלח לך כמה תמונות שצילמתי היום.
דרך אגב, לא שלחתי לך את כל התמונות.
יש כמה תמונות ברורות
של שתי האחיות בחדר המתים היום.
אז אולי...
כן, אל תדאג,
אני אנסה לשלוח לך...
אני לא יודע.
אתה יודע, זה גדול,
הם הרגו אנשים ואתה מנסה להגיד לי
לא לשלוח אותם לך,
אני לא יודע... הן מתות.
אלו אנשים מתים.
כן, אני מבין, אני מבין.
זה פשוט מתסכל
שכולם אומרים
שכל התמונות האלו מזעזעות מידי.
כן הן מזעזעות,
אבל בכל מקרה...
לא - זה בסדר. אין בעיה.
אני יכול לנסות לשלוח לך, אתה יודע, אתה רוצה שאני
אני לא יודע, מה אתה רוצה שאני אעשה?
אולי תערוך את התמונות או משהו,
זה פשוט מטורף, אבל בכל מקרה,
זה בסדר. כן, אני מבין אותך.
אני יכול רק לראות משהו כמו,
אני לא יודע אם זו ספינה ישראלית או משהו...
כי היום,
כפי שאתה יכול לראות...
בדרך כלל אתה יכול למצוא אורות,
מספינות של דייגים פלסטינים.
אבל כמובן שהיום אתה לא יכול לראות כלום,
זה לגמרי,
בטוח שזו ספינה ישראלית.
בוודאי שזה זה.
אני מעריך שהיחידים שיכולים כרגע לשוט בחופשיות
הם הישראלים.
הדייגים אינם יכולים לצאת לדוג היום.
אין שום סיכוי שאני יכול לצלם את הספינות.
לא, אין סיכוי.
זה מגיע כמובן לכיוון העיר.
בהחלט. כן, אני מאמין כך.
עדים
בתקווה שזה יוכל לצאת החוצה,
אני ארגיש נוח יותר לעשות את זה באנגלית, אני ארגיש נוח יותר לעשות את זה באנגלית,
אבל אנחנו יכולים לעשות את זה גם בערבית.
כן, כן
לא, לא ראיתי אותו עדיין.
למה?
הוא בסדר?
הוא בסדר, הדוד שלך?
הם הרגו אותו היום?
אוי, אני מצטער סאדיקי.
זה חבר מקפריסין,
פלסטיני
שעזב את עזה בספינה.
הוא אמר לי:
"כשתגיע לעזה,
לך תמסור ד"ש לדוד שלי ממני".
עכשיו הוא התקשר אלי,
ואמר:
מסרת לדוד שלי דרישת שלום ממני?
עניתי, אני מצטער,
לא היה לי זמן.
הוא מת היום.
הוא אמר: "לא נורא,
עכשיו הוא חלל והוא בגן עדן"
הדוד של ראפיק...
ראפיק מקפריסין?
זה נורא כי הוא אמר לי:
"כשאתה מגיע לעזה, תמסור לו דרישת שלום".
ואני שכחתי, לא היה לי זמן.
אני בסדר,
אנחנו ממש לפני מסיבת עיתונאים.
אני יכולה להתקשר אליך בעוד 15 דקות?
את לא מפחדת שהישראלים יפציצו שוב
את צוותי האמבולנסים
בזמן שאת מצטרפת אליהם?
אנחנו יודעות שהישראלים מכוונים לצוות הרפואי,
שמענו זאת ממקור ראשון
מהפארמדיקים והמתנדבים,
שסיפרו לנו שהם
.נורו כשיצאו מהאמבולנס
אנחנו יודעות שהאמבולנסים היו
מוקפים בטנקים ושהם נורו
באיזורים של עימות.
כל הצדדים צריכים לשמור ולכבד את
העבודה והתנועה של השירותים הרפואיים.
השירותים הרפואיים צריכים לעבוד.
אנחנו הבנו שאנחנו לוקחות סיכון,
כולנו בסיכון רק בשל היותנו בעזה
בזמן הפלישה ובימי מתקפה, אף אחד לא בטוח כאן.
אבל הצוותים הרפואיים מפוחדים,
הם מפנים את הפצועים, הלוחמים והאזרחים.
אלו כללי החוק,
אלו כללי המלחמה והחוק הבינלאומי.
ואנחנו כאן כפעילות למען זכויות אדם ומשקיפות
כדי להגן על החוק
הבינלאומי והחוק ההומניטרי.
אז אנחנו מקוות שכל הצדדים יכבדו את זה
אז אתה חושב שזה נורמלי?
עכשיו, כל החדשות...
אני אתקשר לאשתי כדי לעדכן אותה שעזבתי את הבניין,
כי עכשיו כולם יידעו
שהבניין הזה הוא מטרה.
אני מנסה להתקשר אליה אבל אין רשת
אין שירות אני לא יכול להתקשר אליה.
אתה חושב שהם רוצים לסגור את החדשות?
אני חושב שהם אולי ינסו ל...
לשתק את סוכנויות החדשות והרדיו.
בכדי למנוע מהעולם לראות.
בכדי למנוע מאתנו לשדר
את שמתרחש בעזה,
את התמונה האמיתית.
מה שנותן לנו את הרושם
שהם הולכים להחריף עוד ועוד.
זה מה שאנחנו מפחדים ממנו.
אני לא יודע...
הכל יכול לקרות,
היות שהם מאיימים על האמבולנסים
זה מאוד קל עבורם לאיים על העיתונאים.
אין קו אדום בלכלוך הזה
של המלחמה הישראלית נגד הפלסטינים.
אני מאוד מודאג...
קסדות כחולות.
בסדר, אז נתחיל שוב.
קיבלנו שיחת טלפון להגיע לבית
באזור תעשיה, ליד עבודות מתכת.
נאמר לנו שזה היה ליד רכב אדום,
לא יכולנו לראות כלום, שום נפגעים.
ואז הגענו לבית הזה
שהיה מרוחק ומופרד.
וראינו את הנפגע הזה,
אדם מבוגר, עם פציעות ברגליים,
דם רב על הרצפה,
וזכוכיות שבורות...
ורכב מסחרי
עם מזרנים ושמיכות ומגבות בתוכו.
והם פשוט הותקפו בטילים מהאוויר,
הם לא ידעו אם זה היה
מאפאצ'י או ממזל"ט
אבל זה פגע ברכב שלהם
כשהם ניסו לעזוב.
הנפגע היה האבא,
אדם בן ארבעים.
הוא אמר...
אני צריך את הילדים שלי שיבואו איתי.
בבקשה תקח את הילדים.
והם היו לגמרי מיוסרים. ממש סבלו.
זה ממש היה לא יאומן,
שהמשפחה הזו שמנסה לעזוב, למצוא מקלט.
פלפל? אני עושה ראיון!
זה היה נורא, הם מבצעים טבח,
מטווחים משפחות,
שבסך הכל מנסים להציל...
אתה לא יכול לאכול שעועית לבנה
בלי פלפל ירוק חריף.
זה מלוכלך, תביא לי אחד אחר.
תודה.
אני מאוד אוהב פלפל.
אל תכניס פלפל לעיניים...
הפלפל, אל תכניס אותו לעיניים.
בסדר, תודה.
ה-2 בינואר, פלישה קרקעית
זה היה לילה מעניין, כיוון שהדרכים
אפופות לחלוטין בעשן ואבק
מהמכוניות החולפות והתקפות הטילים.
אנשים בפאניקה,
עוזבים את הבתים שלהם, מנסים להתפנות,
במיוחד באזורים הצפוניים.
משפחות הולכות ברחובות,
כמו עוד נאכבה, באמת.
מתברר החדשות הן שהטנקים נכנסו.
יש בור של 10 מטרים מאף-16
אנחנו לא יכולים לקחת פצועים,
הם מפציצים לכל עבר,
אנחנו לא יכולים
אפילו להגיע לפצועים.
היהודים לא יכולים להביס את ההתנגדות,
אז הם נוקמים באזרחים.
בג'באליה הם תוקפים ממש חזק, זה מאוד מאוד חזק.
מה שאנחנו יודעים בוודאות זה
שהם תוקפים עם טנקים.
הם תוקפים בו זמנית
מהים, עם מסוקים, עם אף-16.
והחדשות המאומתות הן
and the confirmed news is that they are also using tanksשהם תוקפים שהם משתמשים גם בטנקים.
מה זה?
זה כמו תאורה בשבילם.
כך שהם יכולים לראות הכל.
מה אתה אומר? זה בשביל להאיר?
אל תדבר שטויות!
התאורה יורדת לאט בצניחה.
וזה שורף.
זה משהו ששורף.
סליחה, בוא נמשיך.
בדצמבר שום אוכל לא נכנס. נקודה.
מה המשמעות של לתת לחם
לאלו שרק עכשיו
נאפו בבית הקרבות?
סימן שאלה.
הדבר הדחוף הוא לעצור את ההפצצות,
אפילו לפני שמחדשים את האספקה.
נקודה.
גופות לא יכולות לאכול,
פסיק,
הן רק מדשנות את האדמה,
פסיק,
כאן בעזה,
מעולם לא היה כל כך מדושן,
נקודה.
גופות ילדים...
...בחדר המתים של בית החולים
צריכות להאכיל את רגשות האשם...
של אלו שיכלו לעשות משהו, פסיק,
אבל הם נסעו לחופשה בהוואי
ליהנות עם חברים, נקודה.
התמונה של אובמה המחייך
משחק גולף
שודרה בכל
תחנות הלוויין הערביות,
פסיק,
אבל אל חשש,
פסיק,
אף אחד כאן לא מאמין
שצבע העור של הנשיא...
...ישנה דרמטית את
מדיניות החוץ של ארצות הברית.
נקודה.
אתמול, ישראל פתחה את מעבר ארז
כדי לפנות את כל בעלי הנתינויות הזרות מעזה,
פסיק,
אנחנו,
פסיק,
אזרחים בינלאומים מתנועת הסולידריות הבינלאומית,
פסיק,
האחרונים שנשארו.
נקודה.
הגב שלי הורג אותי...
אין כאן מחבת נורמלית? זו מחבת לטיגון?
זה בשביל קפה.
כשמלא כאן
אנחנו חייבים להשתמש בזה להכין קפה.
התנגדות, התנגדות...
כמה כפיות אתה תוסיף?
תקשיב, זה צריך לפחות עוד 10 כפיות מלאות.
אני אשים שלוש.
שלוש? מה לא בסדר אתך?
במחבת הקטנה, אנחנו עושים את זה עם שלוש כפיות.
תוסיף עוד שתיים, תוסיף הרבה יותר.
בסדר, שמתי ארבע וחצי
בחייך, שים עוד, אני לא רוצה קפה חלש.
הריח נהדר.
הם מפגיזים בצורה אקראית.
נשמע שזה ממש מתקרב.
אנחנו מעריכים את המצב.
אתה חושב שמישהו יכול לראות אותנו?
הם מפגיזים בתים במערב איזבת עבד רבו.
אם אתה רוצה לבוא, תבוא, אבל תהיה זהיר.
תסתכל טוב מסביב כשאתה מגיע לג'באליה.
זה בסדר, תבוא.
אני מאחל לך בהצלחה.
אתה יכול לשמוע?
זה לגמרי מסביבנו.
שאלוהים יגמור את זה בשלום.
אנחנו לא יכולים לצאת.
הם מפציצים שם.
אין לי כאן אפילו אמבולנס עכשיו.
אם היה לנו אחד, היינו בורחים.
אין לנו אמבולנסים, המרכז מוקף.
הפצצות נופלות מסביב.
אוקיי, אני אראה. איחולים, ביי.
איפה ויק?
ויק לא כאן.
אני חושב שהיא עזבה עם אחד האמבולנסים.
שכחת משהו?
טלפון או משהו?
שנביא את כל הציוד?
בדקת את מתאמי הכוח?
הטלפון שנתתי לך?
כן, הוא פה.
כל האזור, הבית של אבו ראחמה עולה באש,
כל האזור, תקשיבו לי...
בסדר, אנחנו נראה, שאלוהים יסיים את זה בשלום.
האוניברסיטה האיסלאמית
אנחנו נכנסים ויוצאים.
הם יפציצו את זה שוב אני חושבת,
כיוון שעדיין נשארו הרבה בניינים שלמים.
אז בוא ננסה להיות מהירים.
ניכנס, נעשה סיבוב ונצא.
זה שונה.
משהו נפל.
מרוואן חמודה, נהג אמבולנס
המצב בוער.
הם הפציצו ארבעה מהאמבולנסים שלנו עם מטוסי אף-16.
כשההתנגדות יורה כדור,
הם עונים במליון טילים.
ילד בן שלוש
נהרג בהתקפה האחרונה.
ממשפחת אל כורד.
אין פצועים, רק חללים באל-אטארה
אבל הם לא מרשים לנו להתקרב לשם.
נסענו לשם שלוש פעמים עם תיאום,
והם ירו עלינו.
בפעם הראשונה עם טנק בפעם השניה עם אף-16,
ואז שוב עם טנק
אז לא יכולנו להביא אותם.
אני אהיה בבית בעוד חצי שעה
אם אלוהים ירצה.
לא ידוע אם יש עוד חללים.
לכל היותר שעה אחת ואני אהיה בבית.
אתה רוצה שאביא משהו הביתה?
אני מנסה להתקשר אליו אבל הוא לא עונה.
אני מתקשרת לבית החולים, אף אחד לא עונה,
התקשורת נותקה.
בבקשה, אל תצלם את זה!
חבר'ה, יש מזל"טים!
היי? תקשיב!
פצצה נפלה
בבית החולים אל-אעוודה.
יש ג'יפ והם הפציצו אותו.
פצצה נפלה
בחצר בית החולים.
בערך עשרה מטרים מהמקום בו אנחנו נמצאים,
יש פצועים, אני בסדר.
איזה זין! סליחה, סליחה ביי!
החבר'ה שם.
תקום, ג'מאל.
רסיס פגע לו בפנים, בואו נקח את הפינה הזו.
תישארו איפה שאתם!
לאיפה אתה הולך?
תזיז אותם ככה, תזיז אותם לשם,
אולי יש רסיסים שפגעו בזה.
היי? עם מי אני מדבר, בבקשה?
תקשיב לי: שתי פצצות פגעו בבית החולים.
יש לי את זה מצולם בוידאו
עכשיו הם מפנים את החמצן
כיוון שזה עלול להתפוצץ.
הם מתקיפים ישירות את בית החולים,
אתה מבין את זה? אני צילמתי את זה,
כמה מהפארמדיקים נפגעו.
לא, אבל לעזאזל! אני לא יודע מה להגיד,
תדווח על זה, בבקשה.
בית החולים אל אעוודה, א-ל א-ע-ו-ו-ד-ה!
במחנה הפליטים ג'באליה.
שני טילים נורו עכשיו
אל תוך חצר בית החולים.
אני ישבתי שם, זה מוזר כיוון
שהסתכלתי על שלושת הבתים וחשבתי שאנחנו בטוחים כאן
ואני חושב שהאנשים האלה יהיו בטוחים,
אני חשבתי על זה ופתאום
I was just listening to the אני הקשבתי לרדיו ובום, פיצוץ
והאנשים רק התחילו להגיע לכאן.
דרך אגב, כיוון שפונינו
מהסהר האדום
במחנה ג'באליה, מרכז האמבולנסים
יהיה כאן מעכשיו.
אבו ג'אהי, זוז מהככר! בוא לכאן!
הם שיגרו שני טילים שם.
באל אעוודה?
הם פגעו באל-אעוודה?
כן, את הג'יפ של הרשות הפלסטינית.
אבל זה בית חולים!
שילכו להזדיין! אין להם שום כבוד.
שני טילים. שלושה נפגעים.
היי יוסף, איפה אתה?
אני בבית החולים.
הסלולרים האלו... למי הם שייכים?
כן, אנחנו בבית החולים אנחנו לא יכולים לצאת או להיכנס
ואנחנו מחכים שהם יפציצו שוב.
הם התכוונו לפגוע בבית החולים.
אבל הם פגעו בג'יפ.
הם יכולים להצדיק את זה ולהגיד שזה היה רכב צבאי.
הם יכולים להפגיז
אם טיל היה נורה מכאן.
אבל הם לא יכולים להפציץ בלי שום הצדקה.
מה זה הבניין שקרוב לכאן?
זה מחסן התרופות.
אולי מישהו יילך ויגיע לתרופות?
אם מישהו עושה את זה הוא יצעד לקראת מוות.
אתה תמשיך?
כן, אבל בכל פעם שאני יוצא אני מאבד שני קילו.
אני יודע שאני עומד להיהרג.
אני נשבע באלוהים, אני נשבע באלוהים...
החלק הזה של הבניין!
ראיתי את האבק שם, אתה יכול לראות את האבק!
מה אנחנו יכולים לעשות?
כלום.
אני חושב שזה מה, מאה וחמישים מטרים מכאן?
פחות.
אני חושב שזה פחות ממאה וחמישים מטרים מכאן?
אז מה אשתך אמרה?
היא אמרה "אני יודעת שאתה תיהרג".
אתמול בלילה הוא דיבר עם אשתו,
הוא אמר לה, רק למקרה, שאני עלול
להיהרג בכל רגע, והיא ענתה:
"אני יודעת שזה עלול לקרות בכל רגע,
אבל אין לנו מה לעשות"
אתמול בלילה דיברנו על עראפה,
שנהרג אתמול.
היא יודעת שאני הולך להיהרג.
היא אמרה שהיא מוכנה לזה שאני אמות.
והילדים שלי, אני רואה אותם רק ל-5 או 10 דקות,
ובשעה שהלכתי הביתה אתמול הם ישנו.
לא יכולתי לראות אם הם צריכים משהו.
הם להם לא אוכל או גז,
המים יאזלו בקרוב.
יש להם רק את אלוהים.
הם כבר התרגלו
לרעיון של המוות שלי,
אפילו הילדים שלי.
כשאני הולך הביתה,
הם מסרבים לעזוב אותי.
הם אומרים לי "אל תצא, אבא",
כמו שכל הילדים עושים.
הם מבינים את המצב.
הילדים מדברים על החבר שלי שמת,
הם אומרים "איזה מסכן".
ואני מסביר להם שבסוף כולנו נמות.
הבעיה היא שלאף אחד לא אכפת.
היהודים חושבים שהפגזה מאסיבית
ופגיעה בנו בצורה שכזו
יכניעו את האנשים.
אבל ההיפך, הם מעודדים את האנשים.
אנחנו נאמר: "אני מת בכל מקרה, למה למות בשבשבת"?
"אני אשגר טיל
או אפוצץ את עצמי נגדם
במקום למות בבית".
עדיף למות תוך קרב נגדם.
אז אנשים מגוייסים יותר.
למה?
אדון, למה אתה מקליט אותנו?
למה אתה מצלם אותנו, אדון?
משובצים באמבולנס.
אנחנו צריכים עוד שני אמבולנסים.
אני אשיג שניים נוספים.
מי שייך לצוות השלישי?
מי שם אתך?
איפה הוא?
הוא ישן. תרשום את השם שלו.
אתה זוכר את מספר הלוחית של הרכב שלך?
תרשום: פאייז אל עג'ראמי והחובש, מוחמד סאלח.
יש לך את מספרי הזהות שלהם?
אני אתן לך את מספר האמבולנסים שלהם.
6-6915-90
אתה רוצה צוות רביעי או שזה מספיק?
צוות רביעי.
נעים, אתה תנהג.
נעים ראג'ב ח'ליל.
לאיפה אנחנו הולכים בזמן שהירי נמשך?
אתה רוצה ללכת, יוסף?
יוסף עבד אל ראחמיד.
הבוס, הוא הבוס!
תן לי את מספר הלוחית של האמבולנס.
3-99...
31.
ביי, להתראות.
סע לשלום.
נעים, בוא נלך. נעים! תשארו אחד מאחורי השני!
עבד, יש לך את מספר הטלפון שלי, ביי!
תסלח לנו!
תגיד לאל אג'ראמי להפעיל את הסירנה שלו!
אווה, מוחמד, בואו...
אז יש לכם את השם של הנהגים
וזה מתואם?
זה מתואם דרך הצלב האדום הבינלאומי.
אבל אף אחד לא הולך אתם, זה רק שניים בכל אמבולנס.
הם הולכים לאזור מאוד, מאוד מסוכן
איפה שיש טנקים וצבא ישראלי.
הם אומרים שיש להם את זכות הגישה
וצריכה להיות להם תחת אמנת ז'נבה.
אבל שוב אין אף אחד
לראות אם זה באמת קורה.
הם לא באמת דיברו
על אמנת ז'נבה,
הם יודעים שזה מתואם,
הם הלכו לשם והם נורו.
לכן כשלקחנו את השמות שלהם מרוואן אמר:
אה, אתם לוקחים את השמות של ההרוגים?
אוי, לא. בחייך...
באמת, הוא אמר את זה.
אז אני לא יודע, יש לנו את השמות של הנהגים.
אנחנו נראה אותם בעוד עשר דקות.
שנלך אתם?
יש הרוג ליד הרמזורים!
איפה יש גישה לאמבולנס?
הוא שם, שוכב על הארץ!
אנחנו רוצים לפנות את ההרוג אבל הם יורים עלינו!
אז אנחנו לא יכולים להגיע לשם.
הצלחנו לגרור את הגופה עד לככר תנועה.
הוא מת. גררנו אותו והם ירו עלינו.
שם, שם, הם הגיעו לשם!
לכו אחורה שניכם, לכו אחורה!
הם יירו עלינו! לך אחורה!
לך ותיהרג אתה בעצמך!
אל תעזוב את האוטו! תישאר בפנים!
שמור את המצלמה שלך פנימה!
בני זונות!
זה רק כדור. רק כדור.
יש לי כדור ברגל.
אתה רוצה לשכב על האלונקה?
תרגע, תרגע.
אני בסדר יוסף, אני בסדר.
זה כלום.
אל תדאג בנאדם, זה בסדר.
אנחנו נשאנו את הגופה.
כשהם פתחו עלינו באש.
אז השארנו את הגופה מאחורנו עם האלונקה.
הרגל השניה שלך בסדר?
כן, היא בסדר.
תתקשר לדר' בשאר ותגיד לו שזו פגיעה קלה.
סע לבית החולים אל-אעוודה.
הראש שלך בסדר?
כן.
אל תדאג אבו עלי, זה בסדר.
אבו עלי היקר!
היי, מה שלומך? מה קרה?
זה בסדר, תודה לאל.
הלכנו לפנות הרוג
ליד זימו, והם ירו עלינו.
היית מחוץ לרכב?
כן, עם השותף שלי.
בחיפוש אחר ראיות
והוא אמר לי אותם הפרטים שהיו לנו בבית החולים,
אבל גם כן, אנחנו צריכים לראות אותם. אתה רוצה לראות אותם כדי לצלם אותם.
אבל הוא מסר לי את אותם הפרטים...
אלוהים אדירים!
זה היה צלף או לא?
כן, אבל הוא לא רצה לפגוע בנו, לא?
כן. ברור שהוא יכול היה לפגוע בנו.
אני יכולה לשאול...
איפה הצלף?
תיזהרו.
הוא שם באחד הבתים.
הם פתחו באש עלינו
ואתמול בלילה
הם לגמרי הרסו אותנו.
איפה בדיוק אתה גר?
מאחורי המסגד,
הם הרסו את הבית,
אז עכשיו אנחנו עוזבים,
אנחנו מפונים לבית הספר של האו"ם.
כלום לא נשאר.
אנחנו לא יכולים אפילו למצוא שק קמח
או משהו.
היית פה אתמול כשם הפציצו בזרחן?
כן, עם זרחן.
יש בית שם
שאנחנו לא יכולים להתקרב אליו
בגלל הצלפים.
אנחנו לא יכולים לקחת אתכם לשם.
יש נפלי פגזים בתוך הבית.
אתה יכול לתאר לי את הזרחן?
זה שורף את הבגדים
של כולם.
כשאתה מנסה להיפטר מזה,
אתה לא יכול.
אם אתה נושם את זה, אתה תתעלף.
אז איך אתה יכול להיפטר מזה?
לא, זה אתה לא יכול להיפטר מזה,
אתה חייב לשים חול על הבגדים שלך.
ואין לנו אפילו
מים בבית...
אני עוזב, כל טוב לכם.
אני חושב שזה מסוכן.
אותו סוג של עדות שכולם נותנים.
כמה אנשים עוזבים?
כל השכונה שלנו עוזבת!
לאיפה הצבא הגיע?
נצרים וסביבותיה. יש רק
300 מטרים בינינו לבינם.
יש שם צלפים?
הכל זה טנקים וצלפים.
כוחות מיוחדים ומטוסים,
אפילו המסגד הופצץ.
כל יום זה ככה.
אנחנו לוקחות את הילדים שלנו החוצה
כשהם אומרים שיש הפסקת אש להצטיידות באוכל.
אנחנו מתארחות אצל משפחות אחרות,
אנחנו לא יודעות מה לעשות,
אלוהים הוא המושיע היחיד שלנו.
כשנמצא מכונית, אנחנו נעזוב.
בבית שאנחנו מתארחות
יש 50 אנשים
וזה מאה מטרים רבועים או פחות.
אנחנו לא יכולות לישון
בגלל ההפצצות והמטוסים
הן נפלו עלינו.
הבתים שלנו מלאים בחורים.
ראית את המסגד?
הבתים שלנו הם ככה.
גברת, אני לא יודע מה להגיד.
רק אלוהים יכול להגן עלינו.
הוא היחיד ששומר עלינו.
בכל רגע אנחנו עלולות למות.
אנחנו ממתינות למוות.
כשאנחנו הולכות, אוכלות או שותות,
אנחנו מחכות למוות.
אנחנו לא רוצות שום דבר מהחיים האלה.
רק למות ולנוח בשלום.
אתם יכולים לדבר אחד-אחד?
זה הזרחן הזה?
כן, כן.
כשאתה מזיז את זה, זה נדלק שוב.
הלהבה תתלקח אם נזיז את זה?
תזוזו אחורה לעשות מקום לצלם!
תראה את הכיתוב, תראה את הכיתוב.
זה לא חוקי לפי כללים בינלאומיים.
זרחן, אתה יכול לראות?
אל תגע בזה עם הידיים,
זה ישרוף אותך.
איפה זה פגע?
כאן, בבית הזה.
אלו שאריות שרופות מהבית.
אתה יכול בבקשה לשים את זה בתא המטען של הרכב?
אתה יכול לראות את התקרה של הבית?
אז זה הטיל שפגע בגג?
כן, אני הולך לקחת דגימה.
אווה, אווה, בואי לפה!
מה קרה? הוא רק הזיז את זה?
כן, הוא רק הזיז את זה.
זה מלפני שלושה ימים, נכון?
כמה ימים זה כבר ככה?
שלושה ימים.
זהו היום השלישי או הרביעי?
כן, היום השלישי.
זה מאוד חזק,
כן.
אז אני עומדת באבק וזה ממש...
אלברטו, כשאתה שופך קצת מים...בוא תראה.
תשפוך מים!
תשפוך מים, בבקשה.
אתה רואה?
תשפוך עוד קצת מים.
אתה רואה? תעשה את זה שוב.
וואו! עכשיו זה כבה.
לא, זה לא, זה עוד בוער.
זה עדיין בוער. זה משהו!, זה משהו...
אתה יכול לראות, זה בוער מבפנים.
תודה רבה לכם שאלוהים ישיב לכם כגמולכם.
תסלח לי, אבל אין גז כדי להכין לכם אוכל.
באמת תודה רבה לכם.
לא היה לנו מים כמעט 14 ימים עכשיו.
תשטוף את הידיים שלך פעמיים או שלוש.
אלו חומרים מאוד רעילים.
ברור שזה לא חוקי, אני בטוח שזה לא חוקי.
נאכבה חדשה.
60 שנים לנאכבה
בית מטבחיים, משחטה ישראלית.
כמה דם ישראל צריכה
כדי לעצור את זה?
חוץ מלעשות קלטות אתם טובים בכלום.
תגיבו בשבילנו!
את ברחת מכוחות הכיבוש?
הכיבוש הרס אותנו!
אנחנו בורחות מהבתים שלנו.
הם הרסו אותנו עם פגזים, טילים
ומטוסים, הם הורגים אותנו.
תרחמו עלינו, אתם הבינלאומים!
עזבתם את הבית שלכם?
אנחנו כבר עזבנו.
נתנו לנו מקלט בבית הספר.
אנחנו הולכים בחזרה הביתה
to take a shower and לעשות מקלחת ולהחליף בגדים.
אנחנו יכולים ללוות אותך?
בוודאי.
היו שם פצועים?
נהרג כאן ילד.
שמו היה אדם מאאמון אל כורד
בן כמה הוא היה?
הוא היה בן שלוש.
זה היה ביתו של אחי.
שתי קומות עם ארבע דירות.
זה היה ביתו של אחיו.
וזה היה ביתו של אח אחר שלו.
וזה היה הבית שלי.
הנה מה שנשאר מהבית השני.
ברוכים הבאים.
יש אנשים זקנים בבית הספר שחיו בנאכבה הראשונה?
כן, הרבה.
מה הם חושבים על כך שהוכרחו להתפנות בפעם השניה?
זה מחזיר להם את הזכרונות?
כן, בטח.
בבית הספר אנחנו דיברנו על זה.
הם היו נוהגים לספר לנו ועכשיו אנחנו חיים את זה.
אבל הנאכבה הזו קשה יותר מהנאכבה הראשונה.
בנאכבה הראשונה הם לא הרסו בני אדם בצורה הזו.
עכשיו פגזים נופלים לאנשים על הראש.
אלו האופניים של
ילד בן שלוש שנהרג כאן.
כאן?
בבית השני,
בבית השני אבל הם הביאו אותו לכאן כמו שאתה יכול לראות,
הם מנסים להציל דברים.
כמו שאתה רואה, טילים...
כמו שאתה יכול לראות, כדורים...
אפודים, אפודי מגן...
מפות, אלו מפות אזורים צבאיים...
כמו שאתה יכול לראות.
וזה סוג של, אני לא יודע...
אני לא יודע...
ושוב, כמו האבא של חמשת הבנות,
זה הטנק של בנו בן השלוש.
שאלוהים יברך אותך באורך רוח
אני באמת לא יודע מה להגיד.
שאלוהים ייתן לך בריאות
לראות אותה גדלה ומתחתנת.
הלווית ההרוגים מבית הספר של האו"ם
בבקשה, תגידי לנו כמה אנשים הרוגים את רוצה?
כמה אנשים הרוגים,
כדי לעצור את הקרבות?
תגידי לנו מספר.
כמה?
כמה אנשים את רוצה שייהרגו כאן?
בארץ הזאת?
בבקשה!
את חייבת להגיד משהו.
תגידי להם כמה!
אני יודע שאת לא אחראית!
את לא אחראית לזה,
אבל את חייבת להגיד משהו לבוש!
לאו"ם את חייבת להגיד משהו!
תגידי לנו את המספר שחייבים להיהרג כאן!
אני יודע שאת לא אחראית לזה!
אבל את חייבת להגיד משהו!
הוא מנסה להגיד ש...
אני יודעת אבל,
איזו מין שאלה...
אדוני, אני מבין אותך, תקשיב לי.
היא גם מבינה אותי.
הם עושים את המיטב שביכולתם,
להגיד לעולם מה קורה כאן...
האנשים האלו חיפשו מקלט...
את רואה, זהו בית ספר!
בית ספר של האו"ם!
מה הם עשו אתמול?
הם שיחקו, כמו ילדים.
מה הם עשו?
אלוהים הוא הגדול מכולם.
מי שמודה לאלוהים הוא יתוגמל.
הו אלוהים הדק את כוחך
ושפוך חמתך על היהודים.
אמן!
אנא אלוהים,
הרוג את כולם...
ואל תשאיר מהם אף חי.
אמן.
הו אלוהים בכוחך הגדול.
אלוהים!
אנחנו מבקשים ממך בכוחך הנצחי, אל יקר.
אלוהים!
אנא אלוהים יקר,
נקום נקמת דם החללים השפוך.
אלוהים!
אנא אלוהים, היפטר מהיהודים.
הורידם שאולה
הם אינם חזקים כמותך.
אנא אלוהים עשה שתרעד האדמה
והרוס נא את יסודותיהם ותרבותם
אנא אלוהים,
השלך פחד וטרור בליבותיהם.
הו אלוהים, פזרם לארבע כנפות הארץ
ועשה שיאבדו שוב.
הו אלוהים, הראה לנו אות.
הו אלוהים, הפתיעם באופן אליו הם אינם מצפים.
הו אלוהים, השלך פחד וטרור בליבותיהם.
הו אלוהים.
תביא את הדגלים, לא את המוטות.
מה קורה?
בוא נלך לחומה...
או שנישאר כאן?
לא, נישאר כאן.
הצלפים פועלים מככר,
אחת ממנה הם יכולים לראות בבירור.
לא, אל תצלם אותי.
הקהילה הבינלאומית
תסע ישר.
זה נראה מסוכן...
זה טנק בחור הזה שם?
אנחנו הולכים לעצור כדי לצלם טנק?
אתה משוגע?
ליד הרחוב תקח את הפנייה,
האוניברסיטה האיסלאמית שם.
תמשיך ישר ואל תעצור בכלל.
אנחנו לא רוצים לראות אם יש שם טנק או לא.
הטנק יכוון ויהרוג אותנו ישירות.
הם לא מחכים.
סע ישר, סע! סע!
אתה יכול לראות את הבולדוזר שם?
זה מהאו"ם?
כן, הם לא הולכים לתקוף את כל האמבולנסים האלו.
העץ הולך להישרף.
המחסן מלא!
יש מישהו בפנים?
אנחנו לא יודעים...
הם התחילו לירות ממטוסים ומהים.
אלו פצצות זרחן.
זהו המחסן.
חלקי חילוף ותרופות,
מה שנשרף שם בפנים זה
כל התרופות שלנו והקמח.
זו הטעות הגדולה ביותר!
טעות איומה!
זהו פשע!
זה קמח שם?
כן, קמח, תרופות...!
הכל!
לא רק קמח. גם שמיכות!
זה הסיוע שקיבלנו
מהקהילה הבינלאומית.
כל מה שהיה לנו ירד לטמיון. זה נגמר.
זהו המחסן המרכזי שמחלק לכל רצועת עזה.
מבית חנון ועד רפיח!
זה המרכז!
כמה אנשים מאכיל המחסן הזה?
מיליון!
כל האוכלוסיה!
אתה רוצה שאני אומר משהו?
דעתך על זה.
זהו אסון!
זו התוצאה של אש לתוך המחנה שלנו,
וכל אלפי הטונות של סיוע
עולים בעשן כאן, שלא לדבר על הנזק,
אני מתכוון שזה פשוט אסון!
עוד סיבה לכך שהקרב הזה
חייב היה להיפסק אתמול.
היה צריך להיפסק אפילו לפני שהוא התחיל.
תודה לך.
אני רק רוצה לראות עכשיו כיצד הולכת להגיב עכשיו
הקהילה הבינלאומית
והאומות המאוחדות.
זהו כסף מהקהילה הבינלאומית
והאומות המאוחדות
עבור הפלסטינים.
אנשים משלמים
בכדי להביא אוכל לאנשים
כאן ברצועת עזה,
והישראלים...
...מפוצצים כאן הכל.
עם סיבה או בלי סיבה,
אני לא באמת חושב על איזושהי סיבה לעשות דבר כזה.
אבל אני חושב
שמעכשיו ואילך
אני לא הולך להאשים את ישראל,
אני אאשים את הקהילה הבינלאומית
כיוון שיש חוקים שאתם קבעתם
והישראלים מפרים את החוקים האלו כל הזמן,
ואתם לא עושים דבר.
אז אני באמת לא חושב שאנחנו הולכים להאשים את הישראלים יותר
כיוון שזה חסר סיכוי.
אני חושב שאני מאשים
רק את הקהילה הבינלאומית.
אז זהו המחסן של אחד הארגונים הבינלאומים
הגדולים ביותר בעולם כולו,
והישראלים לא שמים על זה!
אחרית דבר
מה אתך? אתה מצלם אותי, למה?
עראפה עבד אל דאים אימן את שותפיו לעבודה להיות פארמדיקים.
הוא היה מורה למדעים ומתנדב בצוות האמבולנסים.
עראפה נהרג מירי טנק ישראלי ברביעי בינואר, במהלך פינוי של נפגעים.
הוא היה רק אחד ממספר פארמדיקים שנהרגו.
הסרט מוקדש בהערצה
לצוות האמבולנסים של רצועת עזה
ול-1412 הקורבנות הפלסטינים של מבצע "עופרת יצוקה".
לצערנו, הם לא היו האחרונים.
נלחמנו עבור חיינו.
הונענו מהחלטיות וייאוש,
אך נשקנו מעולם לא הופנה כנגד אזרחים חסרי מגן.
נאבקנו למען הישרדותה של הקהילה היהודית בוורשא,
לא למען טריטוריה או עבור זהות לאומית.
עבורי, עם נבחר או ארץ מובטחת, אינם קיימים.
מארק אדלמן
ממנהיגי מרד גטו וורשא ב-1943.
הוא סירב להגר לישראל.